Sinteris Carressa/hu

Sinteris Carressa egy 🇭🇺i varázsló.

Életrajza
Cinteris Shea'darra néven láttam meg a napvilágot. Édesanyám sajnos születésemkor életét vesztette, sosem ismerhettem meg. Édesapám nevelt fel, aki neves ember volt, nagy befolyással bírt. Ilyen szempontból mindig mindent megkaphattam, sosem szűkölködtem semmiben sem, nem úgy, mint oly sok embertársam. Atyám elkötelezett és buzgó híve volt Titaniusnak és ebben a szellemben taníttatott engem is. Már kiskoromtól nagy szerepet játszott az életemben a mágia, holott valójában Papnőnek szánt volna, Titaniusnak adta volna egyetlen leányát.

De pár év elteltével kiderült, hogy hálátlan gyermeke egészen más nézeteket vall, mint ő. A tanulóéveim alatt sajnos meg kellett tapasztalnom, hogy milyen szörnyűségekre is képes az ember Titanius neve alatt. Az inkvizíció gaztetteit nem volt képes befogadni a gyomrom, lelkem vergődött. Apám pedig tajtékzott a dühtől, mikor félszegen elmondtam neki az érzéseim. Válaszút elé állított: hozzámegyek egy nagy hatalmú Grófhoz, ezzel teljesítve legalább családi kötelességeim, vagy felad az Inkvizíciónak bűnös gondolataim miatt. Megrémültem és akkor gondolkozás nélkül az esküvő mellett tettem le a voksom. Tudtam, hogy Atyám fenyegetése nem üres szavakat rejt.

A házasság megköttetett és hatalmas földek Úrnőjévé váltam. De a Gróf erőszakos és kegyetlen ember volt, kizsákmányolta embereit és ha csak nem úgy pillantottam, ahogy ő akarta, velem sem kivételezett. És ez csak azért volt ritka, mert igyekeztem ügyesen intézni a dolgaim, hogy le ne bukjak előtte. Az embereink között járva segítettem akinek tudtam, és ha úgy adódott nem féltem kifejteni meglátásaim Titaniussal és az egyházzal kapcsolatban sem. Hogy utóbbi szerintem nem egészen a feladatát teljesíti, csak visszaél helyzetével. A vallás célja egyáltalán nem az, amit ők hirdettek. Mindezt tettem úgy, hogy szerettem és teljes lényemből hittem Titaniusban. Szentül meg voltam győződve, hogy valódi tanításait követem. Ez vezetett el pár jó emberen keresztül Az Örök Kristályvirág Rendjéhez is, kiket attól kezdve támogattam, mivel aranykalitkám miatt nem tudtam soraikba állni.

Egy idő után viszont eljött az a pont, amikor nem bírtam tovább mindazt, ami körülöttem zajlott. Egy félvér nőt láncra vertek és véres testét kővel dobáltatták meg. Nem érdekeltek különösebben az indokok, egyszerűen elegem lett és kikeltem magamból, nem törődve a következményekkel. Miután közbeléptem és megmentettem az életét elszabadult a pokol... A végén én csak megvágtam borzongató Uram kezét és menekülőre fogtam. Megszöktem. Több se kellett a férjemnek és Atyámnak, közös erővel uszították rám az Inkvizíciót, ismerve "romlott" bensőm.

Az Inkvizíció elől persze még a legügyesebb és agyafúrtabb személyek sem tudnak elbújni. Mit vártam hát én? Természetesen hamar a kezeik között végeztem. Még el sem kezdődött a megpróbáltatásom igazán, én már fel is adtam, beletörődtem a sorsomba. Eszembe sem jutott volna olyan fordulat, ami váratlanul bekövetkezett. Kiszabadítottak.

Akkor szegődött mellém Sharog. Ő volt az, akit korábban megmentettem a kínhaláltól. Bár nem igazán értettem miért is maradt velem és vigyáz rám azóta is, örülök a társaságának és barátságának. Már együtt kerestük fel az Örök Kristályvirág Rendjét, ahol tanítvánnyá váltam végre. Később, bár nem voltak feltörekvő vágyaim, az egyik székhelyén már közelítettem a Mester ranghoz, mikor lerombolta az Inkvizíció a csoportot. Én újfent Sharognak köszönhettem az életem. Azóta is csak járjuk a földeket és igyekszünk jó emberek maradni.

Az eredeti FRPG-ben
Sinteris Carressa a fórumon 2013 Április 29-én jelent meg, de nem vett részt egy kalandban se.

A 2013-as játékban


Tervezve volt, hogy Sinteris egy játszható csapattárs lesz a játékban, de a játék sohasem ment túl a tervezési szintnél, és nem lett belőle semmi.