King Cairbré I of Etrand/hu

I. Cairbré a Bölcs 🇭🇺 uralkodója volt 744 és 789 között. Az ő érdemének tartják a Bryantid dinasztia uralmának konszolidálását - elődje uralkodását a Tondbertid dinasztia folytatásának tekintette - valamint apja munkásságának befejezését.

Early Life
Cairbré -án született, mint I. Bryant etrandi király és felesége Mythela etrandi királynő második fiaként. Mivel a testét túl gyengének tartották ahhoz hogy harcos legyen, apja a Királyi Akadémiába küldte hogy tudományokat tanuljon. A tudományok mellett Cairbré mágiát is tanult az akadémián - a pusztító mágia szükségessé vállt az önvédelemhez, hogy kompenzálja fizikai gyengeségét, míg a gyógyító mágiára azért volt szüksége, hogy a maximumot ki tudja hozni gyenge testéből - végül de nem utolsó sorban, a segédmágiát a tudományos kísérleteihez használta fel.

18 évesen szerezte meg diplomáját, 741-ben, pont három évvel azelőtt mielőtt a trónját megkapta volt. Az apja instrukciói alapján a következő három évet az adminisztráció tanulásával töltötte, és mivel a tizennyolcadik életévét betöltő herceg teste megerősödött, apja úgy döntött hogy itt az ideje hogy tanuljon meg kardozni és lovagolni is. Az adminisztrációt is elsajátító herceg bár az alapokat elsajátította a kardforgatásból, a fő önvédelmi eszköze továbbra is a mágia maradt.

Uralkodása
-án Bryant király meghalt. Bryant bár tényszerűen Etrand uralkodója volt, jogilag a felesége Mythela volt az ország tényleges feje, még akkor is ha hatalma gyakorlásának jogáról nemhivatalosan lemondott, és Bryantra ruházta az uralkodói jogait és kötelességeit. Ez azért volt fontos, mert Bryant halála után Etrandnak hivatalosan még mindig volt uralkodója: Mythela. Mythela újra trónra lépett, de csak azért, hogy Cairbrét nevezze ki örökösének, majd lemondjon a trónról Cairbré javára. Az uralkodás jogától megfosztott Eurenic ezek után kétszer is fellázadt Mythela döntése és a Cairbré-rezsim ellen - a második alkalom után megvakítatták és a Frettinoárius Szerzetesrendbe adták be.



A 21 éves király első fontos döntése a Bryantid dinasztia deklarálása volt, hivatalosan is trónfosztva a Tondbertid dinasztiát - ezt egy fontos döntésnek tartotta, hiszen az apja által megbékített Tondbertidák továbbra is igényt tartottak a királyi trónra, és Cairbré meg akarta őket fosztani bármiféle ürügytől hogy ugyanúgy fellázadjanak ellene mint Eurenic. Mindezek után apja politikáját folytatta: az ország belső rendjének és gazdasági stabilitásának minden áron való megőrzése, a szelektív adóztatás és a városok autonómiájának biztosítása - ellenben apja laza valláspolitikájával teljes mértékben szakított és letartóztattatta, majd deportáltatta az erdőelf hittérítőket kik az államvallást követő embereket próbáltak megtéríteni. A viszonylag keménykezű valláspolitikájához hozzátartozott a szodómia üldözése is. Egyes történészek szerint Cairbré valláspolitikáját főleg Beoldwin Mairkel ihlette meg, kit kinevezett fő tanácsadójává és cenzorává.

Uralkodásának második évében saját halandóságával kellett szembenéznie - két merényletet is túlélt. Mivel nem érezte uralmát szilárd alapokkal rendelkezőnek, úgydöntött hogy nagyon fontos minél hamarabb örököst nemeznie.



Ahelyett hogy a saját országából vett volna el egy nemes hölgyet - mint például egy Tondbertidát - Cairbré inkább úgy döntött hogy dinasztiája függetlenségét és legitimitását bebizonyítja azzal hogy egy másik független és szuverén állam uralkodói családjából keres feleséget. Végül választása a félelf Artabürróra esett, hol az uralkodó hercegnek volt egy hajadon húga, Muyian. Cairbré diplomatát küldött Artabürróba, sikeresen biztosítva Muyian kezét saját maga számára, valamint egy szövetséget Etrand és Artaburro között. Az esküvő 747, Randametta 29-én volt, pont egy nappal az év utolsó napja előtt.

Cairbré folytatta országának fejlődő gazdasága feletti felügyeletet, pénzelte a Máguscéhet hogy tovább terjeszthessék a tudást a nép között. Volt egy - sokak által őrültnek tartott - ötlete, miszerint a mágia használatát az alapműveltség részévé teszi, és minden olyan iskolában hol tanítanak írni és olvasni, tanítsanak varázslatokat is: eme tervét sohasem sikerült megvalósítania, az álom hol az átlagos Etrandi állampolgár írástudó és tud varázsolni mindig is egy álam maradt. Bár a máguscéh hálás volt a királynak az adományokért, nagyon sok új tag nem etrandi ember volt, hanem nemeself vagy erdőelf, aki olyan helyen akart mágiát tanulni, ahol minimális volt a politikai befolyás. Bár a nekromancia továbbra is be volt tiltva, az amúgy cenzúrákat bevezető Cairbré paradoxon módon támogatta a cenzúra lazítását a máguscéhekben, hogy minél szabadabban fedezhessenek fel új mágikus forrásokat és művészeteket - eme politikája vonzotta a tanárokat Fróturnból és Dragocból.

Úgyszintén Cairbré érdeme a Királyok Csarnokának megépítetése, mely egy királyi mauzóleum, hol az összes valaha élt király és királynő (már amelyikeknek a holtestét sikerült megtalálni) sírja mellett négy szobor is található: Fathred, Corlagon, King Andrei és Bryant szobrai. Cairbré kifejezetten megtiltotta hogy róla szobrot készítsenek halála után és az épületbe tegyék, de örököse Calhoun megtagadta eme parancsát és halála után szobrot emeltetett Cairbré-ről. Minden olyan valaha élt király és királynő holtestét melyet sikerült megtalálni, újratemették eme épület kriptáiban.

Bár a király egy stabil és békés uralkodással volt megáldva, hazugság lenne azt mondani hogy élete kifejezetten unalmas lett volna - gyakran tartott nagy vacsorákat, ahol gyakran nem-nemesi származású közemberek is rajta voltak a meghívottak listáján, mágusokat hívott hogy mágikus trükköket mutassanak be a jelenlevők szórakoztatására, és gyakran ő maga is csatlakozott a mutatványokat bemutató mágusokhoz. Cairbré buzgó ivó és éneklő volt, ki a pletykák szerint mindenkit az asztal alá ivott a vacsorák többségének. Így viszont az is hazugság lenne, ha azt mondanánk hogy élete kockázatoktól mentes volt - gyakran volt olyan, hogy mágikus kísérletei rosszul sültek el, és majdnem vagy saját magát égette el vagy megfagyasztotta. 51 évesen, 774-ben a máguscéh megadta neki a Tiszteletbeli Főmágus címet.

Feleségével Muyiannal jó kapcsolata volt - hűségesek voltak egymához, a túlzó pletykák szerint minden nap szeretkeztek és nem tellett el egy óra anélkül hogy csókolóztak volna. Sokan azt állítják hogy felesége mégmohóbb alkoholszerető volt mint maga a király, és ő volt felelős azért hogy férjét hozzászoktatta az erős elf borokhoz. A párosnak 7 gyereke született: 4 fiú és 3 lány. Legidősebb fiúk, Calhoun felesége saját unokatestvére lett, Muyian únokahúga: Hió.



Utolsó évek és halála
Utolsó éveiben a király paranoiássá, félénkké és - sokak szerint majdnem őrültté is - vált. A feleségével együtt állandóan arról beszélt hogy hogyan fognak "felemelkedni", majd arról beszélt hogy napjai meg vannak számlálva, annak ellenére hogy tökéletesen egészségben volt - elmélkedéseit nem vették komolyan, hanem az alkoholizmusa hatásának gondolták. Mindezek mellett baljóslatú álmok miatt panaszkodott, mit mégtöbb alkohollal próbált elfojtani, de a naplója szerint ennek nem volt hatása: naplója szerint "elgáncsolta a sors azáltal hogy alkohol-ellenállást adott neki".

Élete utolsó két hetében meglehetősen nyugodt volt, abbahagyva a korábbi hisztérikáit. Feleségével és a felnőttkort már rég betöltött gyermekeivel meglátogatott egy Szent Yerycának szentelt zarándokhelyet. Ott fontolgatta az élet szépségét, a halál elkerülhetetlenségét, és azt hogy az ő nemzedéke utat ad a következő nemzedéknek. Sok időt töltött elsőszülött fiával, Calhounnal, lelkére kötve hogy "bánjon jól Etranddal" - sokak szerint még annak ellenére is hogy Cairbré egész életét Calhoun az uralkodásra való felkészítésével töltöte, még mindig aggódott hogy éves fia, ki mentálisan kissé instabil volt, még mindig nem volt kész az uralkodásra. Cairbré az összes tanácsadójának is a lelkére kötötte, hogy "tartsák szemmel Calhount és bánjanak jól Etranddal" - ennek ellenére Cairbré legtöbb tanácsadója a király halála után hamar nyugdíjba vonult.

Élete utolsó napján viszont visszatértek a hiszterikái - sírt, azt mondván hogy "Meghalni félelmetes!" - és csak a felesége tudta lenyugtatni. Megnyugvás után mindig azt mondta hogy "Bárcsak utoljára láthatnám újra", unokájára Bryant koronahercegre utalva. Cairbré ezek szerint előre tudta hogy mikor fog meghalni.

-án bekövetkezett az amit csak a király látott előre - Cairbré meghalt, "természetes körülmények özött" - feleségével együtt elaludt, és sohasem ébredtek fel. Holtan találták őket, behunyt szemmel, bár Muyianon könnyeket véltek felfedezni. A trónt Cairbré egyértelmű örököse, az elsőszülött Calhoun foglalta el. Cairbré temetésén Artaburro, Froturn és Dragoc uralkodói mind megjelentek.

Törvényreformok
Bár Cairbré törvényreformjai és új törvényei közel sem olyan figyelere méltóak mint Bryanté, mégis sok új törvényt az érdemének tartanak. Elsősorban a késői Bryant által hozott törvényeket betartatta, hiszen sok Bryant által hozott törvényt Bryant csak névleg hozott meg, és Cairbré uralkodása előt nem tartattak be. Ezen betartatott törvények közé tartozik az ártatlanság vélelme, valamint az ügyvédek jogainak erőteljes kiterjesztése.

Egy kissé másnemű példa a pederasztia tiltása volt: mivel a pederasztia homoszexualitásnak számít, ezért a Titanius egyháza mindig is tiltotta, így Etrandban mindig is illegális volt. Ennek ellenére Corlagon nem iktatta ki, és a régi szokás megmaradt az Etrandi nemesség körében, és egészen Cairbré-ig de jure illegális, de facto legális praxis volt - maga Bryant király is pederaszt volt. Cairbré, a konzervatív és vallásos király volt az aki ténylegesen elkezdte büntettetni a pederasztiát, megfosztva a nemességétől azokat a nemeseket akik kisfiúkkal folytattak szexuális kapcsolatot, majd halálbüntetést alkalmazva azoknak akik eme bűntettet megismételték.

Bizonyos szempontokból Cairbré új törvényei egymásnak ellentmondtak, hiszen ellentmondóan voltak konzervatív / vallásos és humanista / egyenlőségre törekvő felhangok egyaránt: uralkodása alatt Etrandban bevezettek gyerekekt védő törvényeket, törvénybe iktatták hogy a törvény előtt a nők és férfiak egyenlők, viszont a homoszexualitást és pedofíliát erőteljesen üldözték és jaj volt annak kit szodómiával gyanusítotak. Eme új törvények között talán a legfurcsább a felszarvazottság tiltása volt: elkezdték büntetni azokat, kik hagyták hogy házastársaik másokkal háljanak.

A szexualitás és gyerekvédelem határain kívül Cairbré az államvallást követők más vallásra térítését is illegálissá tette, deportálással büntetve a hittérőket.

Idegen kapcsolatok
Cairbré eleinte apja politikáját akarta követni, miszerint baráti kapcsolatokat ápol Fróturnnal, Dragoccal és Artabürróval, viszont elég hamar elkezdett gyanakodni Dragocra és Fróturnra. Uralkodása alatt - valószínüleg a Muyiannal való házassága miatt - erős kötelékek formálódtak Etrand és Artabürró között. Cairbré személyes barátja volt felesége bátyjának, Saran artabürrói hercegnek. Bár 🇭🇺 és társai inkább a 780as években kezdtek el Fróturn királyi udvaraiban megjelenni, Cairbré és Saran állítólag már a 740's évek végén előre látták hogy előbb-utóbb a Fróturni Polgárháború ki fog törni, ami motiválta a két felet a közeledésben és szövetség kötésében. Állítólag a két uralkodó tervezett egy megelőző támadást Froturn ellen, de elég hamar a kukába dobták a haditerveket.

Cairbré felhagyott apja azon ambícióival, hogy barátkozzon Neressával - helyette szándékosan kigúnyolta a Neressiakat azzal, hogy az ő szokásukat másolva megtagadott személyesen beszélni követeikkel, helyette szószólókat küldött. Cairbré kapcsolatai Dragoccal hidegek voltak, ami a valóságban főleg a hittérítő-deportációk miatt volt, viszont így is sok legenda született Cairbré és Cairi ellentétéről: azt mondják hogy mielőtt a király feleségül vette Muyiant, Cairi dragoci királynő megpróbálta elcsábítani a fiatal királyt, aki elutasította a királynőt és élete végéig nem tartotta többnek egy szajhánál. Egy másik történet az, miszerint egy derbimeccs volt a két uralkodó közt, melyet Cairbré elveszített, és ezek után olyannyira megsértődött Cairire hogy élete végéig utálta.

Lásd még

 * Etrand királyainak listája