Y'rein/hu

Y'rein, egy Nemeself Varázsló.

Élete
Az elfek aligha hagyják el otthonukat, amíg elérik nagyjából a száz éves kort, azaz elegendően éretté válnak a nagyvilág megismmerésére. Y'rein azok közé tartozik akik más körülmények között nőttek fel. Az alig kétesztendős gyermek egy vándor mágus szárnyai alá került azzal az ürüggyel, hogy megjósoltatott neki egy világrengető szerep. Persze ennyivel nem sikerült meggyőzni a szülőket és az egész közösséget, de a kitartó próbálkozás és idézetek halmozása lassan megpuhította őket, mígnem végül hajlandóak voltak megválni tőle.

Az öregedő férfi jó hazudozó volt, tudta mivel és hogy próbáljon meggyőzni külömböző érző lényeket, ismerte a gyengéjüket - így az elfekét is. Sötét tudományokat űző és tanulmányozó varázsló volt, de erről nem tudott senki. Y'reint a Mágus Céhbe vitte ahol rajta tartotta a szemét és befolyásolta tanítását olyan tudás elemekkel amik tiltottak. Így a célja lassan alakulni kezdett: egy tanítvány aki a kezdetektől ismert olyan alapokat, amiket nem szabadott volna. Amikor eljött az ideje, magával vitte útjaira.

Az örök élet ígérete lebegett előtte, minden varázstudó nagy álma, a rég múlt idők nagy mágusainak nyomdokába lépni, azoknak akik neve az ősi kódexekben áll, és talán most is ott vegyülnek az átlag népek között, vagy bújnak meg távol a nagy városoktól. De az idő ellen folytatott küzdelmében ő maradt alul, hátra hagyva egy alig harminc éves lányt, akinek fajbeli kortársai énekelnek és játszva tanulják az életet.

Visszament a Mágus Céhbe és ott folytatta mind az átlag mind a kétes tudományok elsajátítását, majd egyedül vágott újra neki a világnak hogy abból tanuljon. Hosszú évek múltán már tapasztalta szemmel néz maga elé, és saját céljait űzi, illetve azokat amiket a tanítótól "örökölt". Igaz, az érző lények sokféle személyisét képtelen megfejteni, nem kimondottan szociális.