Cla'evar/hu

Clae'var, egy Nemeself Vámpír Varázsló.

Élete
430 EAU-t írunk, de hogy milyen hónap és milyen nap, az örök feledésbe merül. Vagy csupán senki nem akar rá emlékezni. 🇭🇺-ban járunk, szépen süt a nap, semmi rossz jel nem mutatkozik. Egy szép kis család él a városban, nem rossz keresettel, birtokuk sem kicsi, és a család neve igazán megbecsült mind az elfek, mind az emberek körében. Ezen a napon jön világra Cla’evar, ám születésekor nem sír fel azonnal, mindenki azt hiszi, hamarosan életét veszti a kicsi. De a kisbaba erős szervezettel van megáldva, néhány perc múltán mégis felsír, ám ekkor mintha valami furcsa szél kerekedne, ami egy percen belül el is csendesedik. Senki nem figyel rá, nem is sejtik, hogy mi vár a kicsire és a szülőkre. Telik-múlik az idő, a gyermek igazán jó körülmények közt nevelkedik, sokat tanul, verseket ír, igazán kifogástalan a jelleme, szülei büszkén mesélnek róla barátaiknak.

23. életévét betöltve épp barátaival ment kirándulni a közeli erdőbe, jól érezték magukat, ám sorsfordító pillanat volt ez Cla’evar életében, ugyanis ekkor találkozott egy furcsa idegennel, aki egy könyvet adott neki. A lány nem tudta, mit mondjon a férfinak, hát csak átvette, de barátai előtt titokban tartotta. Hazaérve belelapozott, de ekkor úrrá lett rajta a félelem és olyan érzése támadt, mintha a könyv vonzaná egyre közelebb és bekerülne a betűkkel egy síkba. Nem értette, hogy mi történik vele, pár órával később ájultan talált rá anyja. A lány félt, nehogy megtalálják a könyvet, de miután magához tért, sehol nem találta a könyvet. Csupán annyit érzett, hogy valami gyökeresen megváltozott benne. Szüleire tekintve nem töltötte el többé a szeretet érzése, nem vidították fel barátai sem. Hidegen hagyta az egész világ, egyre sötétebb és veszélyesebb dolgok kezdték el érdekelni. Más barátokat szerzett, akik csupán érdekbarátok voltak, de velük bármit el lehetett követni, megbotránkoztatóan viselkedtek. Szülei teljesen el voltak keseredve. Cla’evarban átvette a szeretet helyét a gyűlölet és a számítás. Hatalomvágyóvá vált, és végleg elhatározta, hogy meg akarja szerezni a legsötétebb tudást.

25 évesen elhagyta a szülői házat. Indulás előtt magához vett némi pénzt, ruhákat, fegyvert. De mindenből csak a minimális mennyiséget és elindult. Először lóháton haladt, úgy volt a leggyorsabb. Froturn határán lovagolt végig, próbált nem nagy feltűnést kelteni. Hosszú időbe telt mire elérte a partot, ám addigra lova már nem volt vele. Túlhajszolta és végül hagyta meghalni, hisz csak lassította a haladásban. Felkéredzkedett egy hajóra, ami elvitte 🇭🇺 szigetére. Természetesen ez nem ment ilyen könnyen, de némi lefizetés útján sok minden elintézhető. Pontos célja volt, nem csak úgy ment. Azt a férfit kereste, aki a könyvet adta neki. Ő változtatta meg gyökeresen a lány életét, ezért fel kellett keresnie. Nem volt könnyű dolga, ám néhány hetes kutatás után sikerült a nyomára bukkanni. Igazi nevét sose tudta meg, lehet hogy azt senki se tudta, hisz sok nevet használt. Cla’evar csupán a Listret-et ismerte, így maradt meg örökké emlékezetében. Ő lett a lány első mestere. Hosszú évekig tanulta tőle a sötét mágia fortélyait. 🇭🇺 városában nehéz volt a túlélés, hisz nem sok segítséget kapott. Mestere minden viszontagságnak kitette, nem segítette semmiben, ezért a lánynak egyedül kellett boldogulnia. Ennek hála szerzett néhány maradandó sebhelyet az alkarján. Nem volt mindig hol aludnia, gyakran az utcán töltötte éjszakáit, de mindig a pozitív oldalát nézte a nehézségeknek.

Az élőholtak városában élte mindennapjait, ezért lehetetlen volt elkerülni a találkozást velük. Egy este történt, már 32 éves volt, épp egy bárban ült. Ritkaság amikor volt pénze, de ez egy ilyen este volt. Ivott már pár pohárral, valami olcsó szeszt kért, hirtelen mellette termett egy jó vágású férfi. A lánynak egy percre elállt a lélegzete, nem csupán a férfi kinézetétől, hanem teljes valójától, a kisugárzásától. Amikor az megszólította, Cla’evar szóhoz se jutott. Kellett néhány perc, amíg visszakerült a valós életbe. Nem a szerelemtől dobbant meg szíve, ugyan. Talán szeretni se tudott akkor már, inkább valami emésztő vágytól. Néhány óra múlva elindultak ketten, a lánynak fogalma sem volt, hogy hová. Egy kisebb sikátorban megállította a férfi, ebben a pillanatban derült ki, hogy egy vámpírral van dolga. Nem volt ideje menekülni vagy védekezni, máris megcsapolta a vérét. Ám nem csak ennyi történt, a férfi adott saját véréből Cla’evarnak, amitől a lány igazán meglepődött. Listret után ő lett a mestere, másnap otthagyta előző mesterét és a vámpírtól tanulta tovább a nekromancia és a varázslás művészetét. Ezalatt teljesen megfeledkezett szülei nevéről, barátairól, csupán néhány halvány emléke maradt róluk.

Újabb évek, évtizedek teltek el, Callyel oldalán számos új tudásra tett szert. Vele élt, így nem szenvedett többé hiányt semmiben és egyúttal szeretője is lett. Mélyen beleásta magát 🇭🇺 hatalmas gyűjteményébe, az ősi nyelvet is kitanulta magas szinten. Mágiája fejlődött, főként a fekete mágiával és az elemi mágiával foglalkozott, utóbbin belül a tűz volt a kedvence.

Élete nem volt túl kalandos ezek után. Főként tanulással teltek napjai, évei. Keveset mozdult ki, nem látta értelmét. És hosszú ideig amúgyse tudott nappal kimenni, csupán éjszaka. A vámpírlét összes fontos tudnivalóját megtanította Callyel.

Végül eljött az idő, amikor Cla’evar odaállt mestere elé és közölte vele, hogy el akarja hagyni a szigetet és visszatér 🇭🇺ba. Callyel nem tartotta fel, sőt annyiban segített neki, hogy az út feléig elkísérte. Ekkor még nem töltötte be a lány 300. életévét, így a napfénytől elégett volna. Callyel jobbnak látta elkísérni, nem akarta, hogy gyermeke és szeretője életét veszítse az úton. Félúton viszont elbúcsúztak és Cla’evar egyedül folytatta tovább útját. Nem volt könnyű, hisz éjszakára mindig be kellett húzódnia valahová, de az út során is sok mindent megtanult. A nyomkövetést ekkor tudta igazán fejleszteni, hisz nem volt mindig alkalma emberi vérrel táplálkozni, így nagyobb testű állatokat is felkutatott, illetve búvóhelyet se volt könnyű mindig találni. Végül elérte az elfek fővárosát, 🇭🇺t. Sikerült letelepednie és ott töltötte további éveit.

Az eredeti FRPG-ben
Cla'evar a fórumon 2010, Június 3-án jelentkezett, pontosan 7:16-kor. Csak két kalandban vett részt, az egyikben 🇭🇺dal és Yasmi Notu-val, a másikban 🇭🇺xal: Sötét Szándékok Mögött és Üdvözlégy Vámpírhölgy.

A 2012-as játékban


Cla'evar benne volt a játékban megjelenésre szánt karakterek halmazában, viszont a játékos soha nem találkozhatott vele.

A 2013-as játékban


Tervezve volt, hogy Cla'evar egy játszható csapattárs lesz a játékban, de a játék sohasem ment túl a tervezési szintnél, és nem lett belőle semmi.

Trivia
Cla'evar eredeti képe az MorbidiaMorthel által alkotott "I won't cry for you" (magyarul: nem fogok érted sírni) volt, de ez törölve lett szerzői jogok miatt.